Hans hjärna har kommit igång igen. Han lyssnar på musik och ser färger.
- Ska mr Barker jobba på Empire? - Som expertrådgivare åt Cookie.
Det här är Simon. Han är psykiater, med väldigt exklusiva patienter.
Jag träffar en person. God morgon, kriminalaren.
Han är annorlunda. Kanske den jag söker.
Då antar jag att du är redo för uppdraget?
Hon spelade ut dig, mot din egen familj.
Rätten tilldömer Anika Calhoun enskild vårdnad...
Det är sista gången jag tittar på när rätten avgör mina barns framtid.
Jag vill se blodet flyta, och jag ska se till att det blir så.
Den här är grön.
Lägg till lite gult.
Här har vi alla färger, i rätt följd.
Limegrönt... gult, violett och magenta.
Sätt dig här.
Spela.
Warren. Flytta dig lite.
Visst fan kan du spela piano.
Du är tillbaka.
Jo, det är sant! Klassisk musik gör barn smartare.
- Det finns böcker om det. - Säkert.
Se bara till att hon får lite Luther, Patti LaBelle, Stevie Wonder...
- Och när du blir äldre: Rick James. - Hon är redan där. Rick James.
- Din dotter är så fin! Vad heter hon? - Bella.
Hej, Bella. Vilket fint namn.
Och hon har fått sin pappas ögon.
- Hur gammal är hon? - Femton månader.
Vilken underbar familj ni är.
- Vad gör du här? - Kollar så du inte gör nåt dumt!
De visar upp Bella som om hon var deras.
Passa dig så du inte ställer till det och hamnar i finkan i stället.
- Jag ska fixa tillbaka henne. - Visst, men vi måste vara smarta.
Nu drar vi innan snuten påstår att vi har gjort dem livrädda. Kom!
Nu kommer hooken. Ta bort EQ:n på trummorna nu.
- Nej, vad gör du?! - Vad är det?
Du skulle ju dra ner...
Vi får ta om det från början.
- Varför då? - Lite problem med EQ:n, bara.
Okej.
- Mitt fel. Jag är nog lite trött. - Det är vi alla.
- Vi har varit här hela natten. - När den väl sitter är det värt det.
Beställ lite kaffe och frukost.
- Kan du fixa det? - Ja, jag antar det.
- Allt bra? - Inte kaffe. Då sover jag aldrig mer.
Jag vet inte vad du saknar. Vi kan vara nöjda, kompis.
Det är inte du som avgör, kompis.
Nu håller du huvudet på skaft tills allt sitter!
- Vi har ju varit här hela natten. - Han gör sitt bästa och jag är trött.
Säkert att huvudet är med? Jag tycker inte det...
- Hallå! - Du måste skoja!
Hallå! Jag är väldigt trött i rösten och behöver verkligen vila.
- Vad sägs om en liten rast? - Tack.
- En kvarts paus. - Det räcker inte. Vi behöver sova.
- Calvin. - Vi måste prata med Cookie.
- Om vad? - Om Eddie.
Du såg ju själv! Han pressar oss för hårt.
Det är hans jobb. Han är väl rätt lik Lucious?
Lucious behandlar oss mycket bättre.
Vi respekterar Eddie, men han beter sig som en slavdrivare.
Det har pågått i flera veckor. Det gäller Cookie också!
Som hon behandlar dig... Du måste stå på dig mer.
Vad är det med dig? Du skulle ju hålla dig ifrån dem.
- Jag ville bara kolla till Bella. - Det bryr sig inte rätten om.
- Att överklaga när du stalkar dem... - Jag är hennes pappa! Inte Angelo.
- Det är ingen som påstår. - Det är inte mitt fel!
Skyller vi ifrån oss nu?
Då kanske du inte skulle ha vänstrat med Dirty Diana DuBois?
- Har jag sagt nåt som inte stämmer? - Inte den hårda tonen!
Annars har Bella snart ingen pappa.
- Vad gör vi? - Lucious får ta hand om det.
- Lucious? - Är inte det lite riskabelt?
Enligt läkaren måste han fortsätta sin rehabilitering, men...
Lucious är tillbaka! Ni såg ju det i rätten.
Visa lite respekt och låt honom ta hand om det.
Bella är inte här. Hon är hos mina föräldrar.
Du har ingen umgängesrätt, så om du inte går...
Jag kom för att prata med dig. Får jag komma in, snälla?
"Snälla", sa jag.
- Får jag slå mig ner? - Uppenbarligen vill du det.
Angelo kommer när som helst, så låt det gå fort.
Visste du att jag tappade minnet efter olyckan?
Jaha, kallar du det för en olycka?
Men mycket av minnet har börjat komma tillbaka.
Vet du vad jag minns? Jag minns dig.
Och hur gärna du ville att din dotter ensam skulle ärva Lyon-tronen.
- Min tron. - Jag vet inte vad du insinuerar.
Jag insinuerar ingenting.
Jag kommer med ett erbjudande.
Gå med på delad vårdnad, så blir Bella arvtagare ihop med pojkarna.
Då blir hon väldigt rik.
- Kan man få skriftligt på det? - Så fort du skriver under dokumenten.
- Jag ska tänka på saken. - Medan du gör det...
Som ett tecken på din välvilja vill Hakeem och vi andra få träffa Bella.
Familjen kan få träffa henne. En gång, på allmän plats.
- Cookie. Har du tid att prata lite? - Du pratar väl alltid?
Det sägs att teknikerna tänker gå ut i strejk.
- Vänta. Strejk? - Hej, Porsha.
- Jag tog hand om Anika-problemet. - Tack, Porsha.
- Men Cookie... - Tack! Nu pratar jag med Lucious.
Studioteknikerna pratar om att gå ut i strejk.
Jag vet, jag pratade med Eddie. Han får företräda mig i frågan.
Får han företräda dig? Sist jag kollade var jag VD för bolaget.
Jo, men jag tänkte att du inte har tid att tjafsa med gnälliga tekniker.
Jag ställer upp för dig, som alltid.
Jag som trodde att minnet hade kommit tillbaka.
Som att du "alltid" har ställt upp för mig?
- Varsågod. - Ge mig min post.
- Fick du nån post? - Nej. Jag väntar.
Kolla. Min systerson klädde ut sig inför den nya Star Wars-filmen.
- Visst är han gullig? - Ja, verkligen.
- Holloway? Varsågod. - Tack.
- Vad är det? - Ingen aning. Vi får se.
Vad är det?
Det är från Lucious.
Han tar ut skilsmässa.
Lucious... Du har inte alltid ställt upp.
Om jag inte gjorde det då, tänker jag göra det i framtiden.
Du verkar trivas i min stol, raring.
Den gamle Lucious kanske lurar nånstans därinne.
- Det här hade inte gått med Hakeem. - Nej, inte en chans.
- Värst vad du kollar. - Låtsas inte att du inte gör det.
Jag kollade till Chicken.
- Du verkar vilja mer än bara titta. - Ja, vi borde ta med honom hem.
- Är det dags för trekant? - Som om du aldrig har provat det?
- Jag har haft alla chanser i världen. - Ja, för du är Jamal Lyon.
- Jag fattar. - Tack. För det är sant.
Men det är inte min grej. Hoppas det är okej?
Det gör inget, men eftersom ingen av oss har provat-
-kan vi ju testa tillsammans.
- Dags för trekant. - Det låter som en introduktionskurs.
Men om vi verkligen gör det, blir det inte med Obi.
- Varför inte? - Ragga upp barkillen? Vilken kliché.
Okej. Jag förstår.
Det här är Pamela Rose vid New York-polisen...
Pamela, det är Andre. Förlåt att jag lämnar hundra meddelanden, men...
Ring mig, jag är lite orolig. Jag ber om ursäkt för bråket.
Vi kan väl prata om det över en middag? Jag bjuder.
Jag saknar dig. Ring mig.
Från Brooklyn, där en polis var inblandad i en skottlossning.
Vi vet inget om hur det gick för polisen eller den misstänkte.
Men vi kan bekräfta att den berörda polisen heter Pamela Rose.
Andre? Har du tid en sekund?
Tjafset med teknikerna spårar snart ur...
Det är inte läge nu. Hälsa Cookie att jag blev tvungen att sticka.
Hälsa henne det!
Calvin. Vad är det här?
Om du tänker dra igång nåt uppror, slutar det illa!
- Blås av det på en gång! - Vad händer?
Cookie. Skyltarna skulle inte användas än.
Men tekniker och musiker är eniga. Långa arbetsdagar på kort varsel.
- Under helger och semestertider. - Jag förstår, Calvin.
Men jag ber om tålamod tills vi är klara med "20 For 20".
Facket är redo för strejk.
Jag behöver bara skicka det här mejlet.
Sen går vi.
- Lucious sa att du sköter det här. - Det gör jag. Tro mig. Grabben!
- Hotade du den som betalar din lön? - Jag är ingen "grabb"!
Är det här mejlet du pratade om?
- Låt bli, Eddie! - Ville ni ha strejk? Den har börjat.
Det kommer inte att sluta bra för er.
- Visst behandlar du dem väl? - Det gör jag!
- Då ska du inte ge vika. - Kom nu, Porsha.
Porsha? Vad hade vi sagt?
Då förstår jag. Det här var nåt nytt.
Din man ber dig hoppa, och du frågar hur högt.
Det är inte för hans skull jag går upp 04.30 och försakar min familj!
- Vi tar inte det... - Nu kan du inte prata omkull mig!
Jag vet att mycket inte stämmer, men jag kanske är korkad ändå?
Jobbet blev mitt liv, utan minsta tack!
Det handlar inte om mig och Calvin. Snarare om dig och mig.
Alla är trötta på att Empire behandlar oss illa!
Empire funkar inte utan oss, så vi förtjänar fanimej respekt!
Strejk! Strejk!
Kom, Calvin.
Snyggare i verkligheten än på bilderna.
Ja, du ser verkligen vältränad ut.
- Vill du ha lite frukt? - Vanligen är det mest troll i appen.
Men nu hade du tur. Titta på honom, Jamal.
Vi knäpper upp lite...
Vad är det med honom? Allt bra?
- Vad är det? Du ville ju. - Nej, och det visste du.
- Han är här, snygg som fan. - Visst.
Jag har spelat med för att jag älskar dig. Annars vore det lättare.
Du ville, inte jag.
Kom.
- Det funkar inte. Du måste gå. - Skojar du? Varför?
- Ser du killen där? - Ja.
Jag är kär i honom, och jag förtjänar honom nog inte ens just nu.
Men jag måste försöka laga det jag har sabbat. Inget illa menat.
Tack för att du kom.
- Vad är det? - Om du bara visste hur rätt du har.
Det är en sak jag måste berätta.
Oavsett vad som händer från och med nu...
Oavsett vem som säger vad...
Kom bara ihåg att jag älskar dig.
- Det vet jag att du gör... - Lyssna! Det här är på riktigt.
- Att jag älskar dig. - Och jag dig. På riktigt.
- Jag höll på att bli galen. - Det syns.
- Vad hände? Allt bra? - Jag är utsvulten. Nu fixar vi käk!
Jag har sms: at, besökt alla sjukhus och trodde att du var död.
- Är det allt du har att säga? - Jag vill inte prata om det.
Sätt dig ner. Det är ingen fara.
Okej. Korten på bordet.
Jag vet att du inte litar på mig. Det är därför du har hållit tillbaka.
När jag trodde att du var...
Då insåg jag att jag inte vill förlora dig.
Jag blev beskjuten med tre skott. Jag sköt tillbaka.
Han tänkte skjuta. Det var antingen han eller jag.
Jag sköt honom. Jag dödade honom.
- Du hade inget val. - Den versionen fick internutredarna.
Men sanningen är...
Jag planterade pistolen för att rentvå mig själv.
Det var fel, och jag kommer undan med det.
Nu vet du nåt om mig som kan ge mig livstids fängelse.
Tror du fortfarande att jag inte litar på dig?
Hej på er!
Jag har skrivit den här symfonin.
Målningen är mina noter och det här blir mitt livsverk.
Grönt står för F?...
- Vart ska ni? - Ut i strejk. Beklagar, Lucious.
Vilken jävla soppa. Jag kommer ingenstans utan dem.
Det fanns en kille som kunde måla lika bra och skapa musik.
Miles.
Jag kan inte skapa en hel symfoni själv.
Personalproblem drabbar alla företag. Det löser sig. De kommer tillbaka.
- Huvudsaken är att du är tillbaka. - Det är jag.
Det är de goda nyheterna. Förr i tiden...
Då satt du här och skrev du låtar på din gamla keyboard. Väldigt gammal.
När jag kom tillbaka nästa dag satt du kvar på exakt samma ställe.
Ett monster. Den enda musiker du behöver sitter vid pianot just nu.
Annars är du inte Lucious Lyon.
Två, tre, fyr...
Jag är ett monster.
Sitter uttrycket i huvudet eller i hjärtat?
Jag är Lucious Lyon.
Vi är trötta på att behandlas som om vi inte anstränger oss!
Nu får det vara nog!
- Shine? - Ja?
- Vad fan gör du här? - Gissa. Jag tillhör de 99 procenten.
- Du äger ju företagets lokaler. - Visst.
Det är oviktigt. Mamma var mattant. Jag har facket i blodet.
- Kom nu. - Det är åsneblod.
- Vad är illa? - Empires villkor!
En applåd för Porsha!
Mig känner ni. Tory Ash! Jag har också begått mina misstag.
Men jag har alltid vetat vem jag ska vara lojal mot.
Chefen vill att jag sjunger på Leviticus ikväll!
Men jag sjunger inte för chefen, jag sjunger för folket!
Toppen. Sjung en sång.
- Vad är vidrigt? - Våra tider!
- Hör du hur de hatar mig? - Det gör de inte. Låt dem inte vinna.
Lucious och vi har en plan. Vi bussar hit nya studiotekniker.
Ska vi ta in strejkbrytare?
Tillfälliga ersättare. Vi måste visa att vi inte accepterar sånt trams.
Samtidigt gräver mina killar i strejkledarnas historia.
- Det finns mycket skit där... - Nej, så gör vi inte.
För att de är som min familj!
- Hur gör vi då med "20 For 20"? - Vad är problemet?
De saboterar ju hela projektet. Så gör man inte mot sin familj.
Just nu ser de oss som fienden. Vi måste visa vad vi har gemensamt.
- Grattis på skilsmässodagen! - Tack ska ni ha, men...
- Glöm Lucious nu. - Samma sak har hänt oss alla.
Det tog bara en månad innan min man ville skiljas.
Blev man inte bjuden på din lilla snyftfest?
Vet du vad Cookie? Jag såg Lucious med Mary J.
- Han dansade tätt intill... - Stick, Poundcake!
Vad gör du annars, Loretha?
- Är du på smällen? - Du vet inte vad du snackar om.
Jag har löst många problem med missnöjda anställda. Lita på mig.
Vad hade du för titel nu igen?
- Expertrådgivare åt VD Cookie Lyon. - Precis.
Så du, Lucious och Thirsty springer omkring och gör manliga saker?
Problemet är bara att män alltid klantar till det.
Samla alla i konferensen.
Men kasta inte omkring det salta tilltugget, folk blir så rädda.
- Du är chef! - Det är hon. Jag börjar däruppe.
Här har vi de manliga cheferna. Lucious och Thirsty känner ni.
Eddie håller ni på att lära känna.
Lucious, minns du vilka personerna härinne är?
Janet, Marsha, Calvin...
- Du och jag har gjort många hits. - Ja.
Jared, Kayla...
Ni vet säkert att jag tappade minnet efter en explosion med min bil.
Jag är här för att berätta att jag är tillbaka.
Minns du att du såg oss här i rummet som din Empire-familj?
Ja, ni är min familj. Och ibland händer det att familjer bråkar.
Precis. Bråk har sin tid, och sen finns tid för försoning.
Jag ska berätta en sak jag var med om i fängelset...
- Hur ska du spela nu? - Femton...
- Låt mig bara vara. - Okej.
- Nånting är inte bra med barnet. - Uppsök sjukstugan!
- Nej, de kommer att kräva abort! - Rätt åt dig. Påsatt av en plit...
- Jag kontaktar vakthavande befäl. - Nej, Chyna.
- Ingen fara. Vi hjälper dig. - Hur kan du försvara den skatan?
För att jag har tre söner. Men här har vi bara varandra.
- Kan du gå? - Ja, jag tror det.
Kom.
Var det hon som knivskar dig, som du nu kallar för din vän?
Inte "vän". Vi kom knappt överens i fängelset.
Men vi insåg att vi inte hade några andra än varandra därinne.
Lugn. Oj, du är kokhet.
- Ingen läkare... - Nej, men du måste vara tyst.
Vi klarar det här. Du ska få ditt barn.
Jag minns när min första föddes. Det snöade otroligt mycket.
Typ decenniets värsta snöstorm.
Alla plogar skickades till stan-
- medan alla svarta i norra Philly fick skotta fram sig själva.
Det var så mycket snö. Jag var livrädd.
Jag hade varken nån mamma eller pappa.
Just den kvällen gick vattnet.
Lucious hade en rishög med en vindrutetorkare och blanka däck.
Gatorna var helt öde.
Vi försökte köra till sjukhuset så gott det gick.
Men självklart gick bilen sönder mitt på Girard Avenue.
- Säg inte att du fick föda i bilen? - Nej, jag är inte klar än.
Plötsligt dök en Lincoln dök upp ur ingenstans, som en ängel från ovan.
Gissa vad han sa till Lucious?
"Jag såg dig lira på Grape Room. Du har grymma texter."
Snart rullade vi fram till akuten i en vit Lincoln.
Och chauffören spelade Lucious senaste hit på högsta volym.
En kvart senare föddes Andre Martin Lyon.
Under alla omständigheter tvingades vi hålla ihop familjen.
Och under omständigheterna här, tillhör ni vår familj.
Jag ville bara påminna er om det.
Jared. När din mamma blev sjuk...
Vem gav dig då tre veckors betald ledighet?
Det var du, Cookie.
Precis. Och Kayla? När du tappade rösten?
- Empire betalade min rehabilitering. - Precis. Tack vare Lucious.
Jordan. Vem betalade dina barns terminsavgifter?
Empire kanske inte följer alla fackliga regler-
- men när ni behöver hjälp, ställer vi upp för er som en familj.
Därför ber jag er att ställa upp för Empire!
Porsha. Du är inte korkad, det är bara så jag pratar.
Du är väldigt intelligent. Annars hade du inte jobbat här.
- Kan du be din kille att lägga av? - Är det okej?
Litar du på henne?
Jag tror att vi löser det här.
- Då är strejken över? - Ja, vi är nöjda.
Jag vet att du såg mig därute, när Tory sjöng och allt det där...
- Jag hetsade upp dem... - Jag såg att du betedde dig korkat.
Tro nu inte att jag löste strejken tack vare dig, Porsha.
- Men du var duktig. - Det där har jag väntat på i tre år!
Det lär ta tio år till nästa gång! Låt mig vara!
Laga den här istället. Den är paj.
- Ljudet var avstängt. - Som sagt, den är paj. Stick!
Tack!
Jag tror att det är dags.
- Dags för vad? - Att du träffar min familj.
- Vad skrattar du åt? - Hur ska vi säga att vi träffades?
Ska vi berätta om din utrustning...
Den funkar precis som den ska.
Fan.
Familjen ska träffa min systerdotter.
Tänker du lämna mig här?
Vi säger såhär...
Nästa gång...
följer du med. Okej?
Blir det bra? Vi ses sen.
- Här kommer Dre. Nu går vi. - Hej på er.
- Tack för hjälpen med strejken. - Förlåt, mamma.
- Det uppstod ett nödläge. - Säkert.
- Du löste det nog. Du ser nöjd ut. - Säger en som vet.
- Warren ska flytta in. - Jag skulle nog lugna mig med det.
- Du känner knappt den pojken. - Kan du inte vara glad för min skull?
- Han är verkligen rätt för mig. - Det är för tidigt att säga.
Säg åt din tjej! Han har ställt upp både för mig och er.
Jag gillar honom. Hoppas vi får umgås lite mer.
Det kommer fler chanser, för han ska bli en del av familjen.
Den nya, förbättrade Lucious Lyons familj. Eller hur?
Då ska jag väl vara glad för din skull?
Ja, mamma. Det ska du. Kom igen nu. Släpp loss.
- Så då har båda ni trillat dit? - Ja, Andre. När får vi träffa damen?
Jag ville bara veta att det var på riktigt först.
Innan din galna familj skrämmer iväg henne.
- Precis. - Nu ska vi träffa flickan.
- Ska vi verkligen göra det här? - Det kan du ge dig fan på.
Trekanten blev inte av.
Du kan ju få Jamal att gå med på vad som helst.
Det berodde inte på honom. Jag ville inte.
- Inte? - Jag drar mig ur.
Du har blivit kär i honom. Vad är grejen med dessa Lyon?
Förmodligen feromoner.
- Det var det sista jag trodde... - Jag räknade med det.
Precis. Det var därför jag bad Anika om hjälp.
Hon är väldigt angelägen att bli av med Lyon-ungarna.
- Titta vilka som kommer här... - Vad fan gör de här?
Här kommer hela Lyon-klanen.
- Välkomna. - Var är Anika? Var är Bella?
Vad gör du här, Warren?
Vill du berätta för dem, Cookie?
- Jag antar att det här är en fälla? - Ja, det är det.
- Min brorson Warren kan detaljerna. - Din brorson?
Jamal. Jag hade tänkt berätta, men har inte kunnat...
Men Warren! Hans jobb var att få dig kär i honom.
Han skulle ta bilder på er när ni hade trekant, till världens beskådan.
- Gör nåt, pappa! - Nu är det din tur.
Nej, det är min tur.
Jamal, lyssna...
- Det räcker! - Jamal!
- Sluta! - Släpp honom! Nu!
Jag vill veta varför! Varför?!
För att du är lika vidrig som henne?!
- Folk filmar, Jamal. - Det skiter jag i! Filma på!
- Hej! Jag skiter i om ni filmar! - Lägg av.
Vi ska ta dig, din häxa.
Bort med era jävla kameror!
Nu går vi, Lucious!
Ser du?
Jag ville dänga honom i bordet och stampa på huvudet med protesen!
Ja, jag vet.
Pappa! Inte bilen! Spring!
Skjut mig istället. Här!
Ut med dig!
Den gamla Lucious hade gjort det.
Översättning: Andreas Novak www.sdimedia.com